Диканська гімназія імені М.В Гоголя

Типи установки	Словесна / характеристика	Спосіб спілкування з дітьми	Наслідки в / розвитку дитини
Прихильність, доброзичливість і любов	Дитина — центр / моїх інтересів	Ласкаве ставлення, невимушена гра з дитиною	Відчуття безпеки, нормальний розвиток особистості
Явне / відчуження	Ненавиджу дітей, не буду через них марнуватись	Відчуження, уникання контактів, жорсткі вчинки	Агресивність, уповільнення емоційного розвитку
Надмірна / вимогливість	Не хочу мати такої дитини, якою вона є. Можна було б змінити на кращу	Немає похвали, відсутня система заохочень, часто лає	Фрустрація, невпевненість у собі, страх
Надмірне опікування	Роблю все для дитини, усього себе присвячую їй	Квапливість, надмірне підлаштовування під настрій дитини, обмеження її самостійності	Уповільнення соціалізації, нездатність проявляти самостійність, інфантильність

Інформаційна пам’ятка батькам
та особам, що їх замінюють

Підготувала:
Практичний психолог Рокотянська І.О

Любов—найкращий
засіб виховання?...

Дієва любов
(симпатія, повага, близькість)
Формула: “Хочу, щоб моя дитина була щаслива, і допомагатиму їй у цьому”

Любов за типом поблажливого відсторонення
“Не можна винити мою дитину в тому, що вона недостатньо розумна і фізично розвинена”

Відсторонена любов
(значна дистанція з
дитиною)
“Дивіться, яка в мене чудова дитина, шкода, що в мене не так багато часу для спілкування з нею”

Відторгнення
“Ця дитина викликає в мене неприємні почуття і небажання з нею мати справи”

Дієва жалість
(відсутність поваги)
“Моя дитина не така, як усі. Але це все одно моя дитина, і я її люблю”

Презирство
“Я мучуся, страждаю через те, що моя дитина не така”

Відмова
(антипатія)

Переслідування
“Моя дитина погана, і я доведу їй це”

Батьківські позиції

Адекватність: ґрунтується на реальній точній оцінці особливостей своєї дитини, на вмінні побачити, зрозуміти й поважати її індивідуальність. Батьки не повинні концентруватися тільки на тому, чого вони в принципі хочуть домогтися від своєї дитини; знання й урахування її можливостей і схильностей—найважливіша умова успішності розвитку.
Гнучкість: готовність і здатність змінювати стиль спілкування, способи впливу на дитину в міру її дорослішання та у зв’язку з різними змінами умов життя родини. “Закостеніла”, інфантилізуюча позиція веде до бар’єрів спілкування, спалахів неслухняності, бунту і протесту на будь-які вимоги.
Прогностичність: орієнтування на “зону найближчого розвитку” дитини й завдання завтрашнього дня; це випереджальна ініціатива дорослого, спрямована на зміну загального підходу до дитини з урахуванням перспектив її розвитку.